То був перший день старшої школи.
Через застуду
не прийшла одна моя однокласниця.
Приємно познайомитися.
Від тієї порожньої парти
віяло самотністю,
тож я...
Алло?
Тобі вже краще?
Га?
А, так!
А, я вже цілком здорова.
Ясно.
Радий це чути.
Коли я почув по телефону той голос,
Дякую тобі велике.
моє серце чомусь шалено забилося...
Та я не сумнівався, що та дівчина здивується, щойно мене побачить.
І чому ні?
Адже я ховаюся за паперовим пакетом.
Так я думав, проте...
Мм...
Ти випадково не...
...Мацубара-кун?
Так, я Мацубара.
Через твоє співчутливе серце...
Я закохалася в тебе, Мацубаро-куне.
Я хочу пізнати тебе краще.
Хочу чути твій голос іще частіше...
І тому...
Ця дівчина
жодного разу не спитала, чому я ношу паперовий пакет.
Вона відрізняється від інших.
Пригадуєш той день?
Переклад: Rosava
Ми сиділи разом, і я вперше заговорив до тебе.
Язик мій заплітався, думки плуталися.
Для вас старається команда Otaku no Sekai
Але ти час від часу мені чарівно всміхалася.
Тож я вирішив, що сьогодні
Скажу тобі, що я до тебе
За ансабом: thebluepanda
відчуваю!
Б'ється, б'ється, б'ється, б'ється і танцює
Щось приховане з лівого боку грудей.
Хоч би моя нервова хода
не видала цю таємницю.
Б'ється, б'ється, б'ється, як ми говоримо.
Я тону в твоєму голосі й усмішці.
Та хай йому грець!
А-а! Схоже, сьогодні я знову не зможу тобі сказати.
Закохатися в голос
Серія 12: Куди лежить серце
Маччяне.
Ю-чяне? Ти на мене чекав?
Що сталося?
Я бачив, як Йошіока-сан вибігла з червоним обличчям.
І?
Що робитимеш, Маччяне?
Я відповім їй належним чином.
Належним чином — це як?
Це...
Без паперового пакету.
Моя відповідь не матиме значення, якщо я не покажу себе справжнього.
- Справді? - Так.
А ти змінився, Маччяне.
Думаєш?
Можливо, і так.
Але ти усвідомлюєш,
що для Йошіоки-сан це не має значення, правда?
Хай так.
І саме тому...
Маччяне, уперед, рви.
Спершу я маю розібратися з власними почуттями.
Все буде добре. Як що не так, я завжди поруч.
Не накручуй мене.
Може, Мацубара навіть відповість тобі взаємністю.
Акі-чян!
Мені навіть в його бік глянути страшно.
Ем, Йошіоко-сан.
Доброго ранку.
Привіт.
Де Мацубара-кун і Йошіока-сан?
Йошіока-сан знову підхопила застуду.
Мацубара-кун повів її до медпункту.
Гаразд, зрозуміла.
Тоді я зроблю кілька оголошень.
Слухай...
Щодо твоїх учорашніх слів...
Е... ум...
То ти чув...
...моє освідчення, так?
Я безмежно зрадів
твоїм словам, Йошіоко-сан.
Ось чому я також...
хочу висловити свої почуття до тебе.
Добре.
Учора
я розповів тобі свою історію.
Я зробив це не тому, що потребував когось, хто б мене вислухав.
А тому, що я хотів, аби ти взнала справжнього мене.
Якщо я ховатиму справжнього себе, наче боягуз,
тоді я не заслуговую бути з тобою, Йошіоко-сан.
Ось чим я керувався.
Я хочу, щоб ти це знала.
Ем...
Йошіоко-сан... що б там не було,
ти завжди уважно дослухаєшся до мого голосу,
і це мене неабияк тішить.
Тож я...
Тобто...
Я...
тебе, Йошіоко-сан...
Мацубаро-куне...
Я... справжній я...
для тебе, Йошіоко-сан...
Я... справжній я...
для тебе, Йошіоко-сан...
Паперовий пакет
не вплине на мою любов до тебе.
Тому не змушуй себе.
Ти можеш не поспішати.
Йошіоко-сан...
Однак
коли настане той день, як ти наважишся його зняти,
я була б щаслива бути поруч
тієї миті.
Дякую.
Пообіцяєш мені це?
Так.
Відтоді кожен день
здавався кращим від попереднього.
- Ранку. - Доброго ранку.
Мене ощасливлює сама лиш думка про новий прекрасний ранок.
Дві динні булочки, будь ласка.
З кожним днем
мене переповнює все більша радість.
Хто хоче прочитати наступний абзац?
Я вперше почуваюся так невагомо,
наче зараз злечу до небес.
Ти стала краще грати в баскетбол.
- Справді? - Так.
Може, мені хоча б підрізати волосся?
Навіщо?
Просто
коли я бачу Юкко і Мацубару,
розумію, що маю зрушити з місця
і спробувати знайти нове кохання.
Якось так.
А мені
довге волосся більше подобається.
Га?
- Мацубаро-куне. - Що?
До завтра.
Па-па.
Щодня я тону у морі щастя,
та іноді мене огортає страх.
Чи справді між нами нічого не зміниться,
коли вона нарешті побачить моє обличчя?
Чи приймуть мене
однокласники без цього паперового пакету?
Мацубаро-куне.
Маєш хвилину?
Так.
Ем...
Якщо хочеш, я тебе вислухаю.
Президенте,
пам’ятаєш, як першого семестру
ти сказав, що я ховаюся від людей?
Так.
Я все міркував про ті слова.
Мацубаро-куне.
моє судження про тебе
за минулий рік перевернулося з ніг на голову.
Через те, що ти носиш просту емоцію,
твої думки зрозуміти дуже просто.
Занадто просто.
Га?
Ти вирішив покинути свою мушлю, але тебе гризуть сумніви.
Роззирнися довкола.
Невже ти сумніваєшся, що ми всі
не готові зрозуміти твою причину?
Макото?
Я тебе шукав.
Дякую тобі.
Якісь проблеми з Пакетом-куном?
Та ні.
Макото.
А ти змінився.
І не кажи.
Йошіоко-сан...
Я...
Мацубаро-куне!
Не зачекалася?
Ні.
Що буде, як його зніму?
Як до цього поставляться люди?
Мене не покидають бентежні думки про це.
І що буде?
Ніхто
і ніщо не зміниться.
Ось бачиш.
Адже
що б не сталося,
Мацубара-кун лишатиметься Мацубарою-куном.
Так.
Йошіоко-сан,
я кохаю тебе.
Гарна робота, Президенте учнівської ради.
- Гарна робота, Віцепрезиденте. - Президенте!
Йошіоко-сан.
Вітаю з випуском.
Дякую.
Дякую тобі за все.
Що ти. І тобі дякую.
Бувай.
Грішно до останнього лишатися такою доброю дівчинкою.
Ем, Президенте, в мене є останнє прохання.
- Що таке? - Якби це...
Подаруєш мені другий ґудзик?
Другий ґудзик найближчий до серця. Кажуть, він зберігає усі почуття за три роки старшої школи. Прохання подарувати цей ґудзик вважається освідченням (але звісно нашому невинному Президенту про це невідомо)
Всього лише?
Тоді
забирай усе.
З таким тугодумом довго шлях до взаємності будуватимеш.
Я знаю.
- Ясно. А, чекай! - Гм? Що таке?
Завербуй його до учнівської ради.
Якщо ти його радиш, семпаю...
Ні, це занадто проблемно, я не хочу.
- Ні, даруйте. - Агов, зачекай.
Ти — і в учнівську раду?
Нізащо.
До слова, коли ти збираєшся стригти волосся?
- Поки хай буде так. - Га?
Ну... тобі ж подобається довге волосся.
Га? А де Мацубара?
Я його покличу.
Мацубаро-куне!
Ось ти де.
Усі вже чекають.
Добре.
Ходімо, Мацубаро-куне.
Щойно я чую твій голос,
як моє серце рветься з грудей.
Я хочу чути твій голос все більше і більше.
Гарбуз смачнезний.
Я рада.
Гей, Мацубаро-куне.
Що таке, Йошіоко-сан?
Я хочу
чути твій голос знову і знову.